EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
PASS
MAMMA
Jag är på jobbet - hörs sen
-Jag måste be er stänga av den där nu. -Okej, tack.
STÄNG AV
Vet du vad det är som? Det är lite som en berg-och-dalbana.
Förstår du vad jag menar? Det är som en berg-och-dalbana.
Försök du också.
Hur hög är The Eye?
Hur hög är Big Ben?
Sen dess har jag jobbat som teknik- korrespondent, i runt två år nu.
Coolt, det är ju grymt! Gör du typ tv-rapporter?
Nej, bara hemsidan. Lite videogrejer, men mest artiklar om teknikindustrin.
-Coolt, teknik. Teknik är grymt... -Var har du varit hittills?
Har du rest runt som Indiana Jones? När strecket sicksackar överallt...
Ja... Jag är faktiskt nästan klar. Men jag började i Sydney, flög till Thailand...
-Vad avundsjuk jag blir! -Indien... Jag åkte till Rom.
-Jag gjorde en hel Europa-semester. -Det har inte ens jag gjort.
Det var grymt. Sen åkte jag till Pamplona i Spanien.
-Är det inte där de har tjurrusningen? -Jag gjorde den. Och fick det här.
Se där. Du är verkligen Indiana Jones. Har du piskan i väskan? Och hatten?
Jag räddade världen från nazisterna. Jag försöker göra sånt jag aldrig gjort.
Är det det du gör på den här resan? Försöker du typ hitta dig själv?
Ja, på sätt och vis. Jag menar, jag...
Jag försöker faktiskt komma i väg från familjen och hemmet.
Ja, det var... Skit samma, det är trist.
Storbritannien är tyvärr rätt tamt vad gäller våghalsmöjligheter.
Det är okej, det är ändå sista etappen.
Tyvärr är jag hemma nästa vecka. Jag har ont om tid...
Nästa vecka? Det är inte länge.
Nej.
Så jag kan behöva några förslag på kul grejer att göra.
-Kul grejer att göra? -Kul grejer att göra.
-Jesus! -Hej.
-God morgon. -God morgon.
-Ännu ett ärr från kriget... -På sätt och vis.
Låt mig gissa, du typ fiskade haj i Kapstaden, snubben.
-Är det din bästa amerikanska accent? -Ja.
Den är rätt bra. Nej, Josh Peters gav mig det.
Ett as från high school. Vi hamnade i slagsmål på slöjden.
-Han slog mig med en metallstång. -Vilket rövhål!
-"Vilket rövhål!" -Det där var uruselt.
Är det din eller min?
Det måste vara din. "Mom", du är så amerikansk.
-Ja, det är jag. -Ska du inte svara?
JAG KAN INTE PRATA NU
Okej, det där var lite opersonligt.
Vadå, vill du prata med henne nu? Vill du prata med mamma? Jag ringer upp.
-Du har en poäng. -Jag tror inte det.
Är du hungrig?
Wow, titta på alla spel. Du är en riktig spelare. Coolt.
Klart att jag är, för jobbet. Har en tjej aldrig slagit dig i "Street Fighter"?
Är det här... Är det här typ din dejtingmanual?
"Singulariteten"? Det är när datorer blir smartare än män.
-Som kvinnor blev för många år sen. -Jaha! Wow!
-Det jag gjorde där var ett skämt. -Jaså? Kallar du det där ett skämt?
-Ja, ni har väl såna här? -Ja, just nu har vi det.
Det där var ett bra skämt. Det var ett bra skämt.
Hoppas du gillar din marmite.
Jösses! Herre... Äter ni den här skiten på allvar?
Okej, visst.
Räddad av mamma.
Bästa sättet att få henne att sluta ringa är nog, jag vet inte, att svara.
Det innebär en massa problem jag inte vill ha just nu, så...
Hon är orolig. Du är hennes son, du har varit ute och rest
och om du pratar med henne...
Ja, men jag bor fortfarande hemma med henne, i Syracuse.
Det är coolt, det är lugnt.
-Jag tog hand om min pappa och... -Fan, är han...?
Nej, han dog. I fjol. Nej, det är lugnt.
Det hade varit på gång ett tag. Det var tidigt debuterande alzheimer.
Det måste ha varit jättejobbigt.
Ja, han var min bästa vän.
Ibland tittade han på mig utan att förstå vem jag var.
Och mamma... Jag vet inte ens hur man pratar med henne.
Jag har inte det bandet, jag vet inte ens var jag ska börja.
Det var därför jag åkte. Det är därför jag är på den här resan.
För att komma därifrån och skapa så många minnen jag kan...
...medan jag kan.
Och jag vet att jag måste prata med henne och att jag bara måste...
Men inte på den här, jag bara...
Jag får ta hand om det när jag kommer tillbaka...
Du är en bra kille, Cooper.
Ring din mamma.
OTILLRÄCKLIGA MEDEL
Noll, noll, ett, nio, tre, nio, två, nio.
Nej, jag köpte inte ett par sandaler på Koh Samui i går kväll, jag är i...
Och hur lång tid tar det?
För att jag måste köpa en biljett hem till USA.
Herregud...
KONTAKTER
MAMMA
Det här är det mest uppenbara svepskälet för att ses igen nånsin.
Ja! Herregud, tack! Tack!
-Okej. Glöm inte din ryggsäck. -Ja, min ryggsäck.
Du är en top bird. Jag vet inte vad det betyder, men jag hörde nån säga det.
-Jag har en plan. Det är ströjobb. -För vem då?
Det är en app. Man kan liksom...
Jag har använt den när jag haft lite pengar.
Det finns några intressanta. "Spänningssökare sökes."
-Det ser ut att passa dig perfekt. -Okej.
Okej, fyra pundtecken. Det är mycket, det är bra.
SPÄNNINGSSÖKARE SÖKES
Det är en bit utanför stan. Nån sort speltestargrej
för ett företag som heter Saito...
-Saito Gemu? -Saito Gemu, ja.
-De är enorma. De är jättestora. -Är de?
Skräckspel? Har du hört talas om...
-Vad heter de? "Harlech Shadow"? -Ja!
Jag spelade det i min kompis David Ludwigs källare när vi gick i typ sjuan.
Det är Shou Saito, det är hans företag. Han är ett geni, superhemlighetsfull.
Tydligen jobbar de på ett nytt projekt. Nåt helt nytt, men ingen vet nåt om det.
Om jag spelar mina kort rätt kanske jag kan fixa en exklusiv intervju åt dig
med Shou. Fo' Shou!
Du borde ta en bild. Om du kan ta en bild på nåt de jobbar på
får du jävligt mycket mer pengar än fyra pundtecken.
Coolt.
Jaha, var ligger det här stället?
Mr Copper?
Hej. Bara Cooper.
-Mr Cooper, jag ber om ursäkt. -Bara Cooper räcker fint.
-I så fall heter jag bara Katie. -Hej.
-Hej. Följ med mig. -Jag ska bara ta min ryggsäck.
-Rav tar hand om den. -Jaså, Rav tar hand om den? Okej.
Bra! Jag vill ändå inte bära på den.
Det där påminner mig om en boss i slutet av en bana.
Du vet...
Bara...
-Hur gick resan? -Bra, tack.
-Gick det bra att bli upphämtad? -Ja.
Den här vägen.
Ser de...?
Coolt. Riktigt coolt.
Kom nu.
Det känns som att jag ska träffa Dumbledore. Hoppas jag får Gryffindor.
Jag behöver din telefon och allt annat du kan skicka och ta emot med.
-Är ni inte lite väl paranoida? -Man kan inte vara nog försiktig.
Okej, varsågod.
Ni är verkligen paranoida. Jösses! Det är vitt.
Okej, jag antar att det står att jag går med på att få njurarna sålda här?
Det är ett standard-sekretessavtal.
Det är viktigt att du förstår att det här inbegriper ett mindre medicinskt ingrepp.
-Ursäkta, för ett spel? -Inget permanent och vi tar inga njurar.
-Det är inte värre än att ta hål i öronen. -"Hemlig info, hjärnan laddar ner spelet."
"Längd, avslutning..." Underskrifts-sidan?
-Var ska jag skriva under? -Det saknas en sida. Ett ögonblick.
Okej. Jag väntar...här.
Vad fan?
Det ingår visst medicinska grejer!
-Allt bra? -Allt bra!
Det vi jobbar på är ett interaktivt förstärkt verklighetssystem.
-Som VR? -Snarare lager ovanpå verkligheten.
Okej.
-Vad är det där? -Vi kallar det en svamp.
-Som i "Mario Bros."? -Om du vill.
-Du är kvalificerad för det här, va? -Jag har inte dödat nån ännu.
-Tillåter du? -Visst.
Då var det klart.
-Var det allt? -Jag sa ju att jag är duktig.
Oroa dig inte, det är inte permanent.
Okej... Är det här nåt slags minnestest eller nåt sånt?
Du får se.
Du kanske kommer att känna ett litet styng när programmet startas.
Jaha... Okej.
Inleder klockan 17.38.
-Är du beredd? -Ja, sir!
Nästan färdigt.
MAMMA
Jag trodde jag stängde av den.
Då var det klart. Mår du okej?
Jag mår fint.
-Ha koll på måltavlorna. -Okej.
Vad ser du?
Typ som en... Som en tv-spelsråtta.
-Är han mer detaljerad nu? -Ja!
-Och nu? -Herre jävlar! Jävlar! Han är precis...
Han är precis... Kan jag...?
Han är inte äkta, han är en slags mental projektion. Du kan se honom, inte jag.
Wow!
-Slå till honom. -Slå till honom? Okej, visst.
Okej. Precis som "Whac-A-Mole", alltså. Det har jag spelat massor av gånger.
Okej...
Då kör vi! Kom upp nu.
Var dyker du upp?
Vart tog du vägen?
Okej, stanna nere nu. Okej, jag fattar.
Bra spel. Mycket bra spel. Du är så gullig!
-Okej, hej då! Var det allt? -Jag är rädd för det.
-Var råttorna tvådimensionella eller... -Tre!
Nej, 3D! Super-3D. Som... Ja.
-Det är bara en testdemo. -Var det där en demo?
Jag tycker att du ska betatesta hela upplevelsen. Det är givetvis mer betalt.
-Om du är med på det? -Ja, jag är med.
Det här är Shou Saito.
-Du måste vara vår senaste frivillige. -Hej. Det här är jättecoolt, hej.
Jag ville bara säga att spelet med råttorna... Superkul.
Superkul. Kul.
Kul? Kul är bra.
Att spela spel är bra. Ens hjärta slår snabbare.
-Man ler. -Ja, eller...skriker.
Jag har alltid gillat att få spelaren att hoppa. Blir man skrämd hoppar man till.
Efteråt känns det bra. Man strålar.
Varför?
-Tack vare adrenalinkicken. -Ja.
Men mest för att man fortfarande lever.
Man har mött sin största fruktan i en säker miljö.
Man släpper ut rädslan. Det är frigörande.
Ja. Jag menar, absolut.
Det vi jobbar på nu är historiens mest personliga överlevnads-skräckspel.
Wow! Coolt!
Det listar ut hur man skrämmer en, genom att använda ens egen hjärna.
Det... Det låter helgalet. Jag kan knappt bärga mig.
-Jag laddar upp ett neuralt nätpaket. -Neuralt nätpaket, neuralt nät...
Ni behöver jobba på namnet, det är lite för 90-tal. Jag skämtar, namnet är bra.
Det är hypermodern intelligensmjukvara. Den lär sig och anpassar sig i farten.
Den mäter din hjärnaktivitet och försöker lista ut hur den skrämmer dig bäst.
-Är du beredd? -Ja då, stråla upp mig. Nu kör vi.
Blunda.
-Klockan är 18.17. -Okej.
Den laddas upp. Fem, fyra, tre, två, ett.
Hur mår du?
-Jag mår bra. Jag mår normalt. -Okej. Ställ dig upp. Långsamt.
Är du redo att spela?
-Är inte detta "Harlech Shadow"-huset? -Det ingår i ägorna.
Det är skogvaktarens stuga. Men ja, det var modellen.
Planlösningen kopierades för spelet och strukturen skannades.
Wow! Riktigt coolt!
-Vad är det för spel, vad ska jag göra? -Du behöver inte göra nånting.
Du stannar här och ser hur länge du klarar dig, innan du inte vågar fortsätta.
Så jag behöver bara stanna här? Och jag får betalt för det?
Jag tittar på från kontrollrummet.
Det finns kameror överallt, så sno inte silverbesticken.
Och så har vi det här.
-Okej... Och vad är det här? -Det är en öronsnäcka.
Stoppa i den, så har vi kontakt hela tiden.
Så jag kan prata med dig, och så hör du det? Grymt!
Inget du ser kan skada dig fysiskt. Det är audiovisuellt, som råttspelet.
Men om det blir för intensivt kan vi när som helst stoppa experimentet.
Kan du komma på ett stoppord? Nåt som är lätt att komma ihåg?
-Vad sägs om ordet "stopp"? -Bra val. Då säger vi "stopp".
Okej, då ska du få njuta av kvällen. Du hör av mig om en liten stund.
-Gör dig hemmastadd, bara. -Okej. Ta 'na lugnt...
"Harlech Shadow"...
Är den här äkta? Ja, den är äkta. Den är död på riktigt.
-Cooper! Hör du mig? -Klart och tydligt.
Du behöver redan brännvinskurage, ser jag.
-Jag är rädd att vinet är alkoholfritt. -Töntigt.
-Du måste vara klar i sinnet. -Okej, du har en poäng.
Det här är hantverk av hög kvalitet. Det här är fina grejer. Ja, bra träarbete.
-Det är det här stället. -Full poäng för observationsförmåga.
Så där ja...
Fan...
Jag glömmer att jag inte har min mobil, jag sträcker mig efter den hela tiden.
Och det finns ingen tv här...
Välkommen till 1800-talet. Ingen tv, inget internet, inget wifi.
Nej, inte undra på att folk såg grejer. De var säkert helt sjukt uttråkade.
Det är en teorin om spöken. Hjärnan spelar en spratt när den inte stimuleras.
-Färre distraktioner, man såg fler spöken. -Det var ju trevlig information.
Men de har litteratur.
EDGAR ALLAN POE - NOVELLER
Det är väl inte så illa?
Herregud, jag minns inte senaste gången jag läste en bok.
-Och tänk att folk gjorde det med avsikt. -Jag vet, helt galet. Varför då?
-Vet du, jag tror inte att jag... -Tyst. Jag måste köra old school nu.
-Koncentrera mig. -Ursäkta mig.
Din hjärtfrekvens ökade just.
Ja, det borde den ha gjort, för det finns en galet stor spindel här.
-Ser du en spindel? -Ser du den inte?
Nej.
Nej... Gå inte, nej...
Jävlar!
-En tuff kille som du, rädd för spindlar? -Jag är inte så förtjust i dem.
Systemet listade ut att du har araknofobi snabbt. Det letar efter svaga punkter.
Helvete också...
Din jävel!
Ja!
Okej... Ja, visst...
Mycket mer realistiskt än råttspelet.
Det är bra, det har bra grafik. Bra... Ja.
Okej... Vilken mes...
-Vad är det? -Bara... Ingenting.
Jag tror att... En lampa lyser. Du vet, i...
Kan du...? Zooma in och...
Zooma in, så ser du vad jag pratar om.
-Cooper... -Nu står det en kille i fönstret.
Och nu är han borta. Nu står det ingen i fönstret.
Det är...
Ja, det...
Bara rör som läcker.
Jag visste det. Det var rör som läckte, som...
Herre jävlar!
Jävlar!
Okej!
Den fick mig. Där fick ni mig.
-Vad ser du? -En läskig, jävla kille.
Wow, den bara...
Herregud... Herregud!
Han ser lite ut som Josh Peters. Det är Josh Peters! Du är Josh Peters!
Du är Josh Peters från high school!
Systemet kanske använder några av dina personliga minnen.
-Var du rädd för Josh Peters? -Han var en mobbare, jag var inte rädd.
Men han var en mobbare och...
Jösses! Om jag tog ett par krav maga- lektioner skulle jag vara redo!
Då skulle jag vara redo!
Kali ma!
Jag ska ta lite mer vin.
Jag skulle gärna bjuda dig, men jag tror inte du kan dricka det.
Vi ses, Peters.
Det alkoholfria vinet är rätt gott. Jag är ingen expert eller så
men det är rätt grymt.
Jag var i Frankrike och bodde på en vingård
och de hade en sorts druvstamparfestival.
-Det vinet var gott, det vet jag. -Nu är du vidlyftig.
-Vad betyder vidlyftig? Vidlyftig? -Pratsam.
-Du babblar. -Är det ett problem?
Ibland pratar folk mer när de är rädda. Det uppväger rädslan.
Det maskerar den också. Som när man har på tv:n sent på kvällen.
Rösterna gör att man känner sig mindre ensam.
Fast man är ensam.
Du skrämmer mig inte, Katie.
Synd.
-Finns det typ en kyl här eller...? -Det finns lite saker i skafferiet.
Okej... Ole, dole...
...doff! Okej, pepparkakor.
Få se...
Ja, det här duger.
Han kommer att stå bakom dörren, eller hur? Ja, det är så det funkar.
Jag visste det! Chockeffekter blir rätt gamla...
Fan! Herregud!
-Vad fan är det där? -Vad ser du?
Herre jävlar!
En jävla...
Svårt att förklara. Det är typ en enorm spindel med ett ansikte
och kukar som kommer ut ur munnen. Det är...Peters. Peters är inuti...
Det är som en Peters-spindel-mashup.
Herregud, Katie... Gör du det här, eller är det jag?
-Jag tror att det bara är du. -Jag är så störd!
Herregud, jävlar!
Herre jävlar, vad vidrig du är.
Förlåt, kan du ta om det där?
Katie? Hallå? Men för fan, Katie!
Säg bara till när du är online igen.
Jag är inte rädd, bara uttråkad.
Är det där ni?
Ska ni laga öronsnäckan? Det är nog en bra idé. Ja, okej...
Men helvete!
Kom igen!
-Du är i fara. -Sonja?
Nu snackar vi! Det här är helt otroligt. Mycket imponerande.
Jag är djupt imponerad. Jag är... Wow!
Wow! Du ser så verklig ut! Du ser ut precis som hon!
Jag menar...förutom...
Du är tyvärr bara inte...
-Vänta nu... -Vad gör du? Du är i fara, Cooper.
Tyst, jag måste tänka! Du är för fan verklig! Du är verklig!
Du är Sonja, du är faktiskt här. Är du faktiskt här nu?
Jag är verklig, jag är här och vi måste gå. Du måste lyssna på mig.
Du vet bilden du skickade? Jag grävde lite och Shou Saito försökte ta patent
på ett dator-hjärn-gränssnitt i fjol.
Hur kan du vara verklig? Jag kan inte... Okej, helvete...
De tog hit dig! Du är verklig och de tog hit dig
och de försöker jävlas med mig. Bra försök. Jag fattar, det ingår i testet.
Hans patent blev inte godkänt. De sa att det var vansinnigt och farligt.
-Hur mycket får du betalt? Du är grym! -Har de gett dig nåt, Cooper?
Ursäkta, jag trodde du var fejk, men nu är jag bara en urusel värd.
Jag har lite alkoholfritt vin. Det kanske får oss på humör...
-Cooper, det jag vill göra... -Vi pratar i köket, kom.
Slappna av, Sonja. Lägg ner. Jag vet, spelet är förlorat. Släpp det.
Det kommer mer. Fem personer har försvunnit det senaste året.
Alla turister, alla registrerade på den jäkla ströjobbsappen.
-Jaså? Gud, det är ju helknäppt! -Vad de än gör eller har gjort med dig...
Det är farligt och vi måste verkligen gå. Nu, Cooper.
-Okej. Om din historia stämmer... -Cooper...
Hur hittade du mig? Hur visste du var jag var?
-Jag kollade upp spelföretagets adress. -Jaså?
-Nej. Hur hittade du mig här? -Jag spårade dig.
-Spårade du mig? -Ja, med "Find My Friends" i din mobil.
Det kunde ha funkat, men de tog min mobil och den är långt härifrån.
Så, ja... Snyggt försök.
Så var det med kvinnor smartare än män. Singularitera det!
Jag menar bara att du kunde ha kommit på en bättre historia.
Den kunde ha varit rolig eller...
Okej, bli inte förbannad.
-Undrar du hur ditt konto blev hackat? -Vad gör du?
-Jag klonade ditt kort medan du sov. -Okej...
-Lägg ner kniven. Vad ska du göra? -Jag berättade om det här jobbet.
-Lägg ner kniven. Det är inte roligt. -Du borde ha ringt din mamma, Cooper.
Men du ringde mig och jag ledde dig hit. Ett spår av brödsmulor.
Lägg ner kniven. Sluta skådespela. Allvarligt talat, lägg ner kniven.
Det är inte kul. Lägg bort... Det var inte det här jag anmälde mig till.
Jag hoppar av, okej?
Vad fan!
Helvete! Helvete också!
Herre jävlar!
Stopp! Stopp!
Helvete!
Åh, helvete!
-Cooper. -Katie!
-Cooper, vad händer? -Vad fan hände?
-Vad händer? Vi har pratat... -Du sa att jag inte skulle känna nåt!
-Vad ser du? Vad finns där? -Helvete! Hon är borta nu!
-Vem är borta? -Herregud, jag kände det!
-En kniv i min arm! I min axel! -Cooper, vem var där?
-Helvete... Sonja! -Vem?
Sonja, en tjej jag känner. Hon högg mig med kniv!
-Ingenting kan göra dig illa, Cooper. -Nej... Hon var verklig!
-Det kan hon inte ha varit. -Jag blev knivhuggen, jag borde veta!
Inget du ser kan göra dig illa eller ens röra vid dig. Det är rent audiovisuellt.
-Det är inga fysiska sinnesförnimmelser. -Jo, det var det!
-Du måste lugna ner dig. -Jag vet, eftersom jag kände det!
Jag kände hennes arm! Den var varm och jag kände henne hugga mig i axeln!
-Det är inte möjligt. -Herregud...
-Det är inte möjligt, Cooper. -Jo!
Fysiska sinnesförnimmelser ska inte vara möjliga. Om inte, jag menar...
-Herregud... Om inte vad då? -Det neurala nätet kan ha listat ut
ett sätt att återskapa fysiska upp- levelser, men det har aldrig hänt förut.
Okej, vet du vad? Stäng av spelet! Jag vill inte mer, ta ut mig nu!
-Stopp! Stoppordet! -Okej, låt oss lösa det, bara.
Gud... Nej, ta ur den här jävla grejen nu!
Försök inte avlägsna den själv. Det är extremt farligt!
Sluta, det där kan döda dig! Håll dig lugn, bara!
Är det Shou? Vad säger han?
-Okej, vi ska inleda deaktiveringen. -Bra.
Du måste följa våra instruktioner och ta dig till ingången.
Ingången? Var fan är ingången?
-Helvete också! Fler trappor? Kom igen! -Bara en våning till.
-Lita på mig. -Okej.
Vänster längst upp.
-Vilken dörr? -Rummet längst bort.
Vad är det?
Det kommer att vara nåt hemskt där inne, det känner jag. Nåt som...
-Som vad då? -Nån personlig, störd skit.
-Jag känner hur det rotar runt i huvudet! -Ta dig till dörren, Cooper.
Det kommer typ att vara min mamma, jag vet inte, död.
-Dinglande från en bjälke... -Din mor är inte där inne.
Du styr inte det här! Det är i mitt huvud. Det vet, fan i mig! Det vet!
-Vad? -Att jag har en grej med mamma.
Jag lovar dig, hon är inte där inne.
Öppna dörren nu. Det är enda sättet jag kan få ut dig på. Lyssna på mig.
Okej... Helvete!
Det som finns där kan inte skada dig.
Men jag kan inte få ut dig om du inte öppnar dörren.
-Kan du vänligen öppna dörren? -Då kör vi...
Okej.
Okej, jag är i rummet. Var är ingången?
Ingång?
Det finns ingen ingång. Jag jävlas med dig, Cooper.
Jag ville se om vi brutit ner dig nog för att du skulle lyda order utan frågor.
-Och det har vi. -Nej... Kom igen, Katie.
Kom igen, Katie! Släpp ut mig! Släpp ut mig, Katie! Vad i helvete?
Vad tänker ni göra? Vad gör ni med mig? Varför gör ni så här?
-Du trodde att du skulle se din mor. -Helvete...
Hur ser hon ut? Din mor, kan du beskriva hennes ansikte?
Hennes hårfärg?
Är hon lång, kort, tjock, smal?
Var växte du upp? Vilket är ditt favoritband?
Din favorit-glassmak? Namnet på tjejen som knivhögg dig?
Du vet inget av det här, eller hur? Tycker du inte det är underligt?
-Det tar mina jävla minnen! -Skriver över dem, tekniskt sett.
-Fan... -Titta i spegeln bakom dig.
Känner du igen dig själv?
Vet du ens vem du tittar på?
Snart kommer du inte att vara nåt alls. Precis som din pappa.
-Håll käft... -Det är det som verkligen skrämmer dig.
-Du ska till samma plats som han. -Håll käft!
-Du är på väg ut i ingenstans. -Håll käft!
Du borde ha ringt mamma. Hon är allt som finns kvar.
-Du övergav henne. -Nej! Ut ur mitt huvud!
Du kommer aldrig att se henne igen. Aldrig att tala med henne igen.
Ut ur mitt jävla huvud!
Du är en dålig son. Du kommer aldrig att se din mor igen.
Du är på väg ut i ingenstans. Rakt ut i glömskan.
Du förtjänar det. Du borde ha ringt henne.
Få ut den ur mitt huvud, för helvete!
Jag ska stänga av den, Cooper. Jag måste bara koppla upp mig.
Få ut den ur mitt huvud!
Vilka är ni?
-Vilka är ni? -Jag kan inte stoppa det.
Jag vet inte vem jag är. Så jag måste hem.
Gränssnittet har datatrådar, som rötter. De har borrat sig djupare än de skulle.
De har trängt in i din hjärna, tagit över hela områden. Jag kan inte stoppa det.
Jag kan varken ta bort eller stoppa det.
Men jag vet inte vem jag är.
Jag vet inte vem jag är.
Å Saito Game Teams vägnar, ber jag ödmjukt om ursäkt.
Vilka är ni? Vad har ni gjort med mig?
-Vad har ni gjort med mig? -Placera honom med de andra.
Nej, nej, nej! Sluta!
Sluta, sluta, sluta! Nej!
Sluta! Sluta! Nej!
Helvete...
Det där var en sekund.
Antingen så är han överkänslig eller så är mjukvaran fortfarande för kraftfull.
Det gick från 0 till 18 k på 5 millisekunder.
Jag ber om ursäkt. Upplevelsen var kraftfullare än avsikten var, mr Cooper.
Jag hoppas att ni kan förlåta oss.
...allt bagage under stolen framför er. All elektronik ska nu stängas av
eftersom den kan störa flygplanets navigeringssystem...
Mamma?
Jag måste ringa honom.
Mamma?
-Varför åkte Cooper? Jag... -Jag är här, mamma.
-Jag måste ringa Cooper.
Jag måste kolla att han mår bra.
Jag måste ringa honom...
Mamma?
MAMMA
Mamma! Mamma! Mamma!
MAMMA
-Vad hände? -Hans mobil ringde.
-Tog du den inte? Signalerna stör. -Jag vet, jag stängde av den.
Han kanske gjorde nåt medan jag var ute ur rummet.
Jag var ouppmärksam. Det ska inte hända igen.
Den inkommande signalen måste ha stört uppladdningssekvensen.
Varenda synaps i hans hjärna lystes upp samtidigt.
Sen slocknade de. Bara så där.
Du sa att han ropade nånting. Vadå?
"Mamma."
-Anteckna det. -Ja.
TESTETS LÄNGD: 0,04 S
KRASCHORSAK: TELEFONSTÖRNINGAR
OBSERVATIONER:
ROPADE "MAMMA"
Översättning: Arnar Jonsson